STÄNGT
Godkväll. Tack för att ni handlade på Shashis Electronikimperium.
Snålajävlar.
Jag vet att ni stänger nu, men jag behöver några D-batterier.
De är tyvärr slut.
Verkligen? Inga D-batterier i hela butiken?
Vi har stängt. Ge er iväg.
Om du är otrevlig, tänkerjag handla nån annanstans.
Bra. Stick härifrån.
Vad sägs om en liten överraskningsrea?
Kolla, Eddie, D-batterier.
Vadå? Jag trodde du behövde några.
Kolla in den här.
Tydligen så skäller, går och uppför de sig som riktiga hundar.
- Den är irriterande. - Han gillar nog inte dig.
Håll käft. Jag varnar dig.
C-437. Jag har letat efter en sån här.
Grabbar, jag tror att vi har ett problem.
StåIskallar som rånar en elektronikaffär. Varför skulle jag se det?
Vänta lite.
- Zack... - Din bror lever, Max.
Var beredd på vad du får se härnäst.
Hon manipulerades till att bli den perfekta soldaten, ett mänskligt vapen.
Sen flydde hon.
I en närliggande framtid, i en värld i spillror
jagas hon av sitt förflutna.
Hon kan inte fly. Hon måste slåss för att finna sitt öde.
Det är ofattbart. Han lever.
Du sa att du såg honom på Manticore.
De använde hans organ.
En sårad X5:a fick hans lever och njurar.
Hans hjärta - som du givetvis vet - fick du.
Utan honom hade jag dött.
Renfro sa att han skulle flyttas till en annan enhet. De hade planer för honom.
De har experimenterat med cybernetiska implantat,
och ersatt hans organ med artificiella organ.
Hur lärde han känna ståIskallarna?
När Manticore lades ner kanske nån dumpade honom på svarta marknaden.
En genmanipulerad soldat med den senaste cybernetiken?
- StåIskallarna skulle nappat direkt. - Jag måste hitta honom.
- Vet du var de håller till? - Tyvärr inte.
Jag har velat sätta dit dem i månader.
Eddy och hans gäng handlar med kroppsdelar.
De mutar sjukhus och får organ som skulle använts till transplantation.
Sen säljer de dem utomlands.
- Några ledtrådar? - Inget konkret.
Jag hör mig för på informantnätet. Jag säger till närjag får veta nåt.
Tack.
- Hon kommer om 15. - Få se här...
Plus 33 minuter som gått sen hon borde ha dykt upp,
vilket gör henne 48 minuter försenad.
13th och Kendrick. Brådskande.
- Hon skulle till läkaren. - Med er lön har ni inte råd med läkare.
2348 Euclid.
Jag har lovat att vara hysch-hysch,
men doktorn är i själva verket en psykolog.
Är stressen på 11-till-4-jobbet för mycket för henne?
Ja, faktiskt. Hon har uppfört sig konstigt hemma.
Hon tjatar om våIdsammajobb- relaterade fantasier som hon har.
Jag vågar inte tänka på vad hon gör om hon får sparken.
- Sa du våIdsamma? - De gav mig mardrömmar.
När du är klar harjag ett paket till dig.
- Ge mig fem minuter. - Ta all tid i världen. Jag är flexibel.
Väldigt flexibel.
Du är min gumma, men du måste försöka att komma i tid.
Normal tänkte sparka dig igen.
- Jag fick honom på andra tankar. - Tack.
Ska du berätta vad som pågår eller skajag piska det ur dig?
Det är Zack.
- Han lever. - Åh, fan.
Är du inte glad att han är okej?
Jag vet inte om han är det.
Han hänger ihop med några ståIskallar. Jag får inte tag på honom.
StåIskallar?
- Sketchy. - Du vrålade, Ers Originalitet.
Berätta för Max om killarna som spöade dig.
Det har varit en våIdsam månad. Kan du vara mer specifik?
Killarna med blanka piggar som sticker ut ur kroppen?
Jaså, dem. Jag är rädd att detaljerna från just det pisket är något suddiga.
- Gör dem osuddiga fort. - Kan inte.
- Varför inte? - Jag lovade nån att inte säga nåt,
speciellt inte till dig.
- Vem? - Har du lyft skrot?
- Vem? - Jag lovade.
Om du inte talar om det genast, får ditt ansikte hälsa på din grovtarm.
Vi måste prata.
Vänta.
Här är det.
- Är du säker? - Japp.
Jag kommer ihåg attjag dunkade någons huvud i den här stolpen.
- Fårjag gå nu? - Nej, du lurade Sketchy att sälja steroider.
Var glad attjag inte tjallar.
Jag slutade närjag hörde att det kan få hjärtat att explodera.
Om kunderna dör, vem säljer man till då? På lång sikt var det ingen bra affärsidé.
Det här är ståIskallarnas revir, var är de?
- De lattjar väl med varandras kretskort. - Då måste vi få deras uppmärksamhet.
- Snälla, säg att du ska klä av dig. - Nej, du ska återuppta dina affärer.
- De uttryckte klart att de inte vill ha mig här. - Tänk vad förbannade de ska bli.
Den här gången är de beväpnade. Nej, jag vill inte jävlas med såna psykon.
- Jag ska hitta min bror med din hjälp. - Din bror. Det varju sött.
Han är den enda familj jag har.
Jag förväntar mig inte din sympati, bara ditt samarbete. Annars...
Annars vadå?
Sägerjag till Normal att du langade på arbetstid, och då får du sparken.
- Ingetjobb, inget sektorkort. - Hur ska klara mig då?
Inte vetjag. Men det blir svårt att vara inbrottstjuv.
Andro? Vill nån köpa andro?
Vill du köpa andro? Du ser lite klen ut? Inte? Vill nån ha andro?
Kom igen, bara.
Okej. En gång till.
Inte nu igen. Du har knappt haft armen i en vecka. Du gör sönder den.
Jag kan klå honom, Eddy. Jag vet det.
De kapade min arm, när alltjag behövde var ett exosele som miffot här.
Gaska upp dig, Birdy. Tomten kanske ger dig en i julklapp.
Så där. Nu klarar du dig över dan. Blodet är rent och fint.
- Visst tar vi väl hand om honom, Bird? - Ja.
Ser till så han inte rostar på insidan.
Vår grabb är allt bra knepig.
Tyst. Alltför tyst.
Han vet när han ska knäppa igen truten.
Jag tycker att han är söt.
Ser ni inte att jag försöker titta på teve?
Gissa vem som langar andro nu igen.
Den där fjollan som spöade oss för ett par veckor sen.
Soldaten.
Nu ska du få gå ut.
Har du det inte på dig?
Ge mig namn och adress. Jag postar det till dig.
Din knäppajävel.
Det här är lönlöst.
- Hallå där. - Äntligen. Vet ni hur länge jag väntat på er?
Inte så länge som jag har väntat på dig.
Det ärjag.
Det är Max.
Vem är du?
Det ärjag.
Max, det är du.
Du är en X5:a.
- Visa mig din streckkod. - Visa den då.
Du är 452.
Jag känner dig. Du är i mitt förband.
Det stämmer.
Vi drar härifrån.
- De då? - De är inte i vårt förband.
Jag klarar mig.
- Tack så mycket, Sam. - Det var så lite. Jag hjälper gärna Eyes Only.
Han har undergått omfattande medicinska ingrepp.
Tro mig. Jag har sett allt.
Du bör kanske möta dem därnere ändå.
- Vi vill ju inte att nån ställer frågor. - Som du vill.
Då sätter vi väl igång?
Några allergierjag bör känna till?
Förmodligen inte. Tar du några receptbelagda mediciner?
Vitaminer? Nåt mot hudproblemet?
Han kände inte ens igen mig först. Det var som han aldrig sett mig förr.
Han fick en kula i huvudet. Det är inte konstigt om intellektet tagit skada.
Zack var ledaren. Han fann alltid på råd.
Se på honom.
Han är så vilsen.
Han genomgår några undersökningar nu, men jag ville visa er det här.
De flesta av hans större organ är biosyntetiska.
De är effektivare och starkare än de ursprungliga organen.
- Och hans arm? - Det ser ut att finnas nervskador,
så de satte in exoskelett för att förbättra motoriken.
Det här är mer avancerat än det du har. Manticore använde spjutspetsteknik.
Så varför såg de inte till att han kunde minnas sitt eget namn?
Minnet är svårbegripligt.
Associationerna som bildar minnet sitter i olika delar av hjärnan.
Det är temporallobens uppgift att se till att de binds samman.
- Och den skadades? - Precis.
Men de ersatte den med ett cybernetiskt implantat,
som verkar kunna återuppbygga förbindelserna.
- Så det finns en chans att han återfår minnet? - Det är möjligt. Se vad som hände med dig.
Han kände inte igen ditt ansikte,
men när han hörde ditt namn och ditt nummer,
band implantatet samman fragmenten och bildade en minnesbild av dig.
- Om jag tar med honom platser vi besökt... - Det kan utlösa fler minnen.
Han kan bli förvirrad emellanåt.
Han kanske inte kan skilja på händelser som inträffat och såna som han drömt.
Vissa minnen förloras på grund av vävnadsskador,
men förutom det finns det chans att han återfår nästan allt.
- När vet vi det? - Det är svårt att säga.
Det kan ta tid.
Jag känner igen dig.
Det här är Logan.
Det är trevligt att se dig.
Är du orolig över Max? Du är det största hotet mot hennes liv.
Varför tror du det?
Jag kommer ihåg dig.
Det är ett gott tecken.
- Vadå "tappat bort honom?" - De väntade oss.
- Vilka då? - En tjej som var lika trimmad som han.
- Ytterligare en manticorian? - Hon rörde sig som en.
Ja, och hon stack med vår grabb. Jag såg det.
Jag vill ha honom tillbaka. Han var svindyr och jag saknar honom verkligen.
Oroa dig inte. Vi ska hitta honom.
Lux, du vet väl var snubben som säljer andro håller till?
- Ett ställe som heter Crash. - Då så.
Ni två spanar in stället. Nästa gång han dyker upp, så tar ni honom.
Ta reda på var bruden gömde lille soldaten och hämta honom.
- Det är en bra plan. - Visst är det?
Så vad i helvete står ni där för?
Kommer du inte ihåg?
Du kom hit och letade efter mig en gång.
Du var skadad.
Det är okej. Doktorn sa att det kunde ta ett tag.
Sätt dig.
Ljuset är släckt. Vi måste lägga oss.
Det är bara elransoneringen.
Vi är inte på Manticore längre.
Det var vårt hem våra första tio levnadsår.
Vi rymde.
Vi övergav vårt uppdrag.
Vi har ett nytt uppdrag.
Att skaffa ett liv. Det var din idé.
Du tog hand om oss. Såg till att alla var okej.
De andra. Var är de nu?
- Överallt. - Är de trygga?
Oroa dig inte över det nu. Koncentrera dig på att bli bättre.
Kom. Du behöver sova lite.
Det här är inte min slaf.
Du kan ta den. Min rumskamrat sover över hos kompisar.
Välkommen hem.
- Lägg dig inte i det här. - Skajag ge mig?
X5-599, jag har ett hjärta till dig.
Förlåt.
- Vad är det? - Jag minns...
allt.
Jag svek dig. Jag svek er alla.
Nej.
Jag lät Manticore fånga Brin och döda Tinga.
Det var inte ditt fel.
Jag lät dem döda dig.
Se på mig.
Vad har de gjort med mig?
Vad ärjag?
Känner du det? Det är du.
Du räddade mitt liv.
Det är den du är.
En som offrar vad som helst för att skydda de du älskar.
Jag älskar dig.
Jag låter aldrig nåt hända dig igen.
Det vetjag.
Jag vet.
Vakna.
Vad?
- Det är helt otroligt. - Vad har hänt?
Nanocyter. De cirkulerar i hans blod.
Självförökande biomaskiner utformade att reparera vävnadsskada.
Jag har läst teoretiska artiklar om dem, men att se dem i aktion...
Så varför fyllde inte nanocyterna sin funktion igår?
- Ingen aning. - Det är maskinen.
- Vilken maskin? - Eddy kopplade mig till den varje dag.
- Den filtrerade mitt blod. - Sällan. Han sållade bort dina nanocyter.
Därför reparerades inte vävnaden. Den kunde inte föröka sig.
Eddy sa attjag såg coolare ut utan hud.
Nu kan vi åtminstone ta med dig ut. Vi måste bara skaffa ett par solglasögon.
Vänta lite. Jag vill kolla en sak.
Blunda. Lite tryck borde stimulera ögonimplantatet.
Öppna ögonen.
Det är täckt med flytande kristaller, samma som de använder i teve-apparater.
Manticore ville väl att du skulle se normal ut så de kunde skicka dig på uppdrag.
Vet du vad?
Jag har ett nytt uppdrag. Att skaffa ett liv.
- Fattar du? - Nej, faktiskt inte.
Den här behållerjag. Läkaren sa att nervskadan snart läker.
- Försiktigt. Folk kan tro att du är ståIskalle. - Det vill jag inte.
På tal om det. Skulle du kunna göra mig en tjänst?
- Visst. - StåIskallarna som du var med.
Eyes Only harjagat dem i månader.
Jag hoppades att du kunde tala om var Eddy och hans gäng håller till.
- Du är Eyes Only. - Ja. Det visste du ju.
Logan gjorde Eyes Only-sändningen åt oss och varnade de andra att Lydecker var på väg.
Visst, jag minns. Du hjälpte oss att planera vår attack mot Manticore.
Du och Lydecker höll ställningarna när vi anföll.
- Ja. - Märkligt att uppdraget misslyckades.
- Vad försöker du säga? - Jag sa det precis.
Kom igen.
Jag berättar ingenting för dig.
Vad i helvete var det där?
Jag vet inte. Förlåt.
Logan förtjänade inte det.
Du hade inte rätt att säga så.
Jag vet. Förlåt.
Jag har väl fortfarande svårt att acceptera vad som hänt.
Vill skylla på nån annan än mig själv.
Vi har redan pratat om det där.
Ja, förlåt i alla fall.
Minns du när vi bestämde oss för att sluta fly och förstöra Manticore?
Vi var här då.
Jag minns det.
Det känns som det var igår.
Mycket har förändrats sen dess.
Manticore är borta.
- Vad menar du? - Det brann ner.
Oroa dig inte. Jag släppte ut alla.
Du slutförde uppdraget.
Tack vare dig.
Så det finns många fler som vi ute i världen.
- De behöver skydd. - Jag hoppades att du skulle säga det.
- Jag får väl inget normalt liv trots allt. - Vad är normalt?
Vi har i alla fall varandra.
Som alltid.
Jag måste till jobbet. Kom.
Vänta här. Jag kommer strax.
Normal!
- Vad gör du med mitt skåp? - Ditt skåp? Nej, det var inget.
Tyckte jag såg en kackerlacka.
Förlåt attjag inte varit här på några dar. Jag hade en del att ta itu med.
- Läkarbesök. - Inga problem.
Jag ville inte att du skulle tro attjag försvunnit igen.
Ta den tid du behöver. Hälsan ärju trots allt viktigare än nåt annat.
Harjag sagt hur imponerad jag är över dina arbetsinsatser på sistone?
- Mår du riktigt bra? - Jag vet attjag är hård mot er,
men det ligger kärlek bakom det.
Du förstår väl att det ligger kärlek bakom?
Visst.
Varför sa du inte att min grabb var i stan?
- Visste inte att ni var bundis. - Va?
När han knegade för Jam Pony, visade han mig genvägarna genom centrum.
- Det sparade mig många arbetstimmar. - Så du kunde sova och röka braj.
Precis. Jag är dig evigt tacksam.
- Kul att hjälpa till. - Kom till Crash ikväll.
Vad säger du?
- Låter bra. - Strålande.
Klockan åtta, bakre rummet. Sisten dit får svepa bärs naken.
Jag har alltid gillat Sketchy,
Trorjag.
Vad händer nu då? Ge honom jobb på Jam Pony? Hjälpa honom fixa lya?
- Rena drömlivet. - Jag har inte tänkt på det än.
Är bara glad att han är tillbaka.
Det ser Ijust ut nu. Det var på tiden.
- Vem vann? - Han spöade mig med tio-noll.
- Det var väl inget. - En ojämn kamp, han harju en cyberhand.
- Jag skulle kanske skaffa en. - Skaffa en cyberskalle istället.
- Vad jag verkligen behöver är en öl. - Det är min tur att köpa.
- Jag går med dig. - Sätt dig ner, nollan.
Jag vill fråga dig en sak.
Det är nåt som inte stämmer med broder Zack.
Vadå?
- Han beter sig inte som en normal brorsa. - Har du nåt att säga, så fram med det.
Han verkar tänd på dig. Kinky, om du frågar mig.
- Sköt ditt. - Jag sa bara det.
Jag vill inte veta vad som pågår i din sjuka hjärna.
- Det där gjorde ont. - Sanningen gör ont.
Kan jag få påfyllning?
Ursäkta.
Undrar varför hon dröjer.
Jag skulle gärna hjälpa henne, men hon bits bara.
Där rusar hennes ståIman iväg.
Lilla Max kan ju absolut inte bära en tung tillbringare med de späda händerna.
Vad?
- Max. Var är hon? - Hon drack lite för mycket.
Hon gick härifrån med några ståIskallar.
Tror du hon har nanocyter i sig som vår grabb har?
- Koppla henne till maskinen och kolla. - En sak i taget.
Först hittar vi soldaten och sen mekar vi lite med dem.
Vi får åtminstone några nya organ vi kan sälja till våra vänner utomlands.
- Oroa dig inte. Du är inte död. - Inte än.
- Vad vill ni mig? - Vi vill ha tillbaka vår grabb. Var är han?
Hur skajag veta det? Han stack.
- Var hon där ensam? - Det såg jag inte.
Såg du, Tuck?
- Vad gjorde hon när du tog henne? - Hon köpte en kanna öl.
- En kanna? - Jag dricker mycket.
Håll truten.
Kom hit.
Vår grabb kanske också var där, mitt framför näsan på er.
- Kollade ni det bakre rummet? - Jag visste inte att det fanns ett.
Pappskallar.
Lås in henne.
Oroa dig inte. Nu ska vi kolla bakre och främre rummet, hela stället.
- Närjag kommer ut ska ni... - Släpp ut mig.
- Vad har de gjort med dig? Mår du bra? - Ja, kan du ta av de här?
Jag vet inte vad jag hade gjort om nåt hade hänt dig.
- Jag låter ingen göra dig illa. - Sluta.
Varför då? Jag älskar dig. Jag vill att allt blir som förr mellan oss.
Det har aldrig varit så mellan oss.
Men jag kommerju ihåg.
Det är han, eller hur?
Hur kan du älska honom och inte mig? Han förrådde oss.
- Vad pratar du om? Vem? - Logan.
MÅLTAVLA UPPVIGLARE FIENDE FÖRRÄDARE AVHOPPARE
Han har motarbetat oss. Därför misslyckades uppdraget.
- Lås upp handklovarna. Vi kan prata... - Han är en förrädare.
Du har fel. De gjorde nåt med dig på Manticore.
Jag dog för din skull.
Han gjorde det här mot mig.
Det är hans fel attjag är sån här.
Sluta.
Nu ska han betala för vad han gjort mot oss.
- Ja. - Försvinn därifrån nu.
- Vad är det? - Zack vill döda dig. Ge dig av.
Lögnhals!
- Gör det inte. - Ur vägen.
Han klarar sig. Fysiskt, i alla fall.
- Vad menar du? - Skallimplantatet fungerar fortfarande.
Men chocken överbelastade systemet och raderade allt.
Så...
Han kommer inte minnas nåt som hänt sen det slogs på.
- Ingenting? - Det blir precis som förut.
Han känner inte igen dig.
Såvida han inte kopplar ihop ditt ansikte med ditt namn.
Och sen då? Är det likadant med allt annat också?
Det som får honom att vilja döda Logan finns fortfarande kvar.
Förr eller senare så händer det säkert igen.
- Kan vi få prata ostört? - Visst.
Det behöver inte bli så igen.
Vi kan få honom att förstå attjag inte är ett hot.
Jag behöver honom mer än nånsin. Jag vill inte förlora honom.
Men jag kan inte förlora dig.
Jag måste släppa honom.
Jag kan använda mina kontakter, ge honom en ny identitet.
Han kan börja om på nytt nån annanstans.
En chans till ett normalt liv.
Det är det han alltid velat.
Du är vaken.
- Vem är du? - Det ärjag. Buddy.
Minns du mig inte?
Doktor Carr sa att det kunde bli så här.
- Vem? - Läkaren som behandlade dig efter olyckan.
Han sa att du kunde uppleva minnesförluster.
Du heter Adam. Adam Thompson.
Du harjobbat på min ranch i tre år.
Du körde en av våra lastbilar till Seattle när du fick punktering och åkte av vägen.
Låter det bekant?
Nej.
Läkaren sa att det kunde ta tid. Ska vi ge oss av? Så vi kommer hem i tid.
Mary lagar precis vad du vill till middag? Låter det bra?
Ja, det gör det faktiskt.
Vänta lite.
Kännerjag dig?
Nej. Jag tror inte det.
Jag tänker på Zack varje dag, och jag hoppas att han är trygg och lycklig,
att han har ett normalt liv som han alltid velat, det liv han förtjänar att ha.
Att släppa honom var det svåraste jag gjort,
men ibland måste man göra uppoffringar för att skydda de man älskar.
Det harjag lärt mig av min bror.